Tidligere på Z Nation.
Svart Regnbue er virkelig.
Biologiske angrep på alle overlevende mennesker og zombier.
Hva synes du om denne Newmerica-greia?
Jeg synes det er bra. Alle andre steder enn her er bra.
Dronen letter med Warren!
Det er slutten på verden som vi kjenner den. Hva skjer nå?
Warren hadde rett.
Hva i helvete?
Trodde jeg hadde mistet deg.
Er du sulten?
Inngangsdøra er der.
Jeg låser den ikke.
Hvor er jeg?
Du er på gården min.
Jeg fant deg på toppen av bakkekammen.
Du var ganske mørbanket.
Jeg pleide å være medisiner, før-Z.
Hvordan går det med...
Du gjør rett i å være forsiktig.
Hvor lenge?
To uker.
Du er trygg her.
Jeg er trygg overalt.
Ja, jeg ser det.
Er du den eneste her?
Ganske lenge nå.
Kone og barn?
Sarah og Claudette.
Borte.
Det var leit.
Etter kaloriinntaket ditt å dømme, må du være skrubbsulten. Så vær så god.
Et festmåltid av lokal organisk, rå mat, forhåpentligvis minimalt med stråling,
dyrket av meg.
Hvorfor var du der ute alene?
Hva får deg til å tro at jeg er der ute alene?
For jeg kan se ut av vinduet i alle retninger
i åtte kilometer, og jeg ser at det kun er deg her.
Jeg krasjet bilen min.
Var det slik du skadet deg?
Vraket den.
Du blødde mye, så
her er litt organisk spinat.
Det hjelper mot jern- og blodtapet.
Takk for at du sydde meg sammen.
Ingen årsak.
Hvor var du på vei?
Newmerica.
Newmerica?
Det er lenge siden jeg har hørt det.
Vi pleide å ha mange folk som dro gjennom her,
men ikke siden det svarte regnet.
Jeg hører ikke engang noe på radioen lengre.
Så vidt jeg vet,
så kan du og jeg være de eneste to menneskene som lever ennå.
Nei.
Kom igjen!
- Takk. - Ingen årsak.
Kom igjen!
Nei! Ikke skyt! Det er meg!
Det er din beste sminke så langt.
Si det til Artisten.
Å, ja. Si navnet mitt.
Jeg er særlig fornøyd med den lilla potet-fargen.
Den fremhever virkelig Docs forrenselse.
Den bør kunne vaskes av.
Ned!
Nei.
Vis nåde. Sa den zombien nettopp nei?
- Nei. - Nei, hørte du ham si nei?
- Nei, jeg hørte ingenting. - Nei, jeg hørte det.
Hørte du det? Han sa nei.
I det minste var han ikke et levende menneske.
Det er bra.
Jeg vet ikke. Det blir vanskeligere å se forskjell.
- Var det den siste? - For denne gang.
Dere kan komme ut nå!
Går det bra med dere?
Nei. Halebeinet mitt brenner etter å ha sovet på den kalde bakken.
Og jeg tror jeg har helvetesild!
Hva med deg? Hvordan er det med prostata?
Har ikke du noe med. Takk for at du spurte.
Er du sulten? Kan vi gi henne litt mat og vann?
Flott.
Enda en munn å mette.
Kom igjen. Vi finner ut av det.
Ok, alle sammen. Da pakker vi sammen!
Vi må holde oss i bevegelse.
Newmerica, her kommer vi.
Du sårer meg. Liker du ikke matlagingen min?
Jo.
Jo, den er god.
Jeg er bare...
...ikke sulten, går jeg ut fra.
Du har gjennomgått mye traumer.
Det kan ta en stund
før du føler deg som deg selv igjen.
Føler meg som meg selv?
Jeg vet ikke engang hva det betyr.
Jeg liker musikksmaken din.
Musikk reddet livet mitt.
Det er ganske rolig her ute.
Hvor lenge...
Hvor lenge har du vært her alene?
I over ett år.
Lenge.
Hva med deg?
Du kunne ikke reist alene hele veien.
Det er ikke trygt her ute. Selv en zombie er ikke trygg.
Nei. Jeg...
Jeg har venner som nok er der ute og leter etter meg.
Ja, om de lever ennå.
Jeg er usikker på Granny. Hun ser dårlig ut.
Jeg sverger at jeg så henne hoste opp en hårball.
Ja, jeg vet det. Jeg er redd hun ikke kommer seg til Newmerica.
Og det er et par andre som ikke er mye bedre.
Hvordan går det med dere?
- Bra. - Bra.
Hun føler seg faktisk bedre.
Krampene mine er endelig borte.
Jeg har fått nytt liv.
Ok. Om de ikke snakket, ville jeg sverget på at de var Z-er.
Hvorfor lever de ennå? Kan de ikke bare dø.
Jeg lover deg, det svarte regnet hadde noe å gjøre med det.
Hvorfor må alt alltid være vår feil?
Fordi vi gjør dumme ting.
Hva skal vi gjøre med alle disse menneskene når de forvandles?
Forhåpentligvis er vi i Newmerica innen da
og da blir det noen andres problem.
Jeg må bare få dem dit i live.
Hva med Warren?
Når vi kommer trygt fram, så finner vi Warren.
Hva om det er for sent?
Murphy, vi vet ikke engang om hun er i live.
Du vet ikke om hun lever. Jeg vet at hun lever.
Jeg føler henne der ute. Et sted.
Vi har et spesielt bånd, Warren og jeg.
Vi har delt kroppsvæsker.
Ja, jeg skjønner tegninga.
Jeg etterlater ikke disse menneskene.
Jeg gjør kanskje det.
Murphy...
Vær forsiktig.
Alltid.
Det er merkelig.
Har du noen gang sett det før?
Nei.
Hun er redd.
For hva?
Å dø?
Vis nåde.
Husk dette.
Det er et sjeldent syn.
Det er notert.
Bon appetit.
Når du har alt du ønsker, så ønsker du alt du har.
NEWMERICA 727 KM - APOKALYPSE 5 KM
Ok,
jeg skal av her.
Er du sikker på dette?
Du og jeg vet begge at om det var motsatt,
så ville Warren lett etter meg.
Da er vel dette adjø.
Som alt annet i Apokalypsen, så er dette bare midlertidig.
Jeg finner Warren. Så møter vi dere i Newmerica. Ok?
Ta vare på ditt røde selv.
Jeg klarer meg.
Folk elsker meg. Jeg er søt.
Er det ikke vakkert?
Tror du på skjebnen?
Jeg gjør det nå.
Det er lenge siden
jeg har hatt noens armer rundt meg og de ikke
prøvde å drepe meg.
Ser ut som universet gir oss en ny mulighet.
Jeg vil ikke miste dette.
Ikke jeg heller.
Ok. alle sammen.
Det er nok ikke så langt igjen nå.
Et par hundre kilometer til og så er vi i Newmerica.
Om det engang er der da.
Nå som jeg ikke hoster blod lengre, så føler jeg meg ikke så verst.
Den verste forkjølelsen noensinne.
Noen er borte.
Det er Granny. Hun er borte.
Har noen sett fru McGillicuddy?
Fru McGillicuddy? Hvor er du?
Du gjør meg forbannet!
Jeg fant henne!
Fru McGillicuddy?
- Hva er det hun har? - Jeg tror det er et hode.
Mor! Legg det ned!
Jeg trenger dette. Jeg trenger det virkelig!
Jeg tror ikke hun burde gjøre det.
Hva foregår?
Hva gjør hun? Er det en hjerne?
- Trekk tilbake! - Bare litt.
- Min! - Jeg er plutselig veldig sulten.
Kom igjen. Ro deg ned. Trekk tilbake.
Mor?
Mor, vi legger den igjen her.
Ok.
Hva er det som skjer med meg?
Jeg vet ikke hvorfor jeg gjorde det.
Du virker bekymret.
Jeg er det.
Jeg har lagt to og to sammen.
Vi dyrker bare nok jord til å dyrke mat til én person,
om vi er heldige.
Da dyrker vi mer jord.
Det er sent i dyrkesesongen. Vi kan ikke gjøre dette for hånd.
Vi trenger en traktor.
Er det en i nærheten vi kan bruke?
Decker-ranchen.
Seksten kilometer unna.
Har du en bil?
Nei.
Ok, så om vi går fort,
kommer vi oss dit på et par timer til fots.
Forhåpentligvis kjører vi tilbake.
Det kan være farlig.
Det kan være zombier der.
Vi setter i gang.
Hvordan er det med dere?
Ok. Ikke så bra.
Lurer på om jeg...
Kunne du hjulpet meg?
Jeg leter etter en venn.
Hun er omtrent så høy.
Hun...
...har blondt hår, og...
Takk.
Takk for hjelpen.
Det pleide å jobbe mange mennesker her.
Hold øynene åpne.
Ser ut som de er borte.
Er det den?
Det er den.
Jeg håper den starter.
Jeg kan tyvkoble romfergen.
Ok, gjør det stille da.
Vi vil ikke tiltrekke oss uønskede gjester.
Oppfattet.
Du får starte den. Jeg skal hekte av styrepinnen.
Ok.
Cooper!
Klatre opp!
Skru på motoren!
Ja!
Herregud!
Warren!
Du tar livet av meg her! Vet du hva! Du kan finne meg!
Jeg skal sitte her borte!
Hei!
Du! Så du kvinnen som krasjet her?
Hun er en venn av meg. Jeg leter etter henne.
Så du henne?
Du så henne ikke? Ok, hør her.
Du må fokusere. Ok?
Så du kvinnen som krasjet i...
Helsike.
Så du så henne. Hvorfor sa du ikke det med en gang?
Hvilken vei gikk hun?
Den veien?
Er du sikker?
Takk, kompis.
Lukter du det der?
Herlig, frisk luft. Ikke en eim av Akopalypse.
Vi må nærme oss.
Det er for kaldt her oppe for Z-ene.
Er vi der snart?
Litt lengre.
Der oppe.
Jeg ser det.
Er det der?
Mindre enn jeg forventet.
Alle blir her til vi har undersøkt.
SAMLET LEVER VI DELT FORVANDLER VI OSS
VELKOMMEN TIL NEWMERICA
REGISTRER DEG FOR Å STEMME
Vær hilset, fremmede.
Fred, bror.
Så dette er Newmerica?
Ikke ennå.
Hva mener du med ikke ennå.
Vi har ikke stemt ennå.
Hvem er vi?
Alle som ennå lever og snakker.
Hva stemmer vi over?
Livene våre.
Kom dere nettopp?
Ser ut som dere har vært ute og reist en stund.
Hele den helsikes Apokalypsen.
Hjerne!
BLI EN BORGER!
Nei!
Ser ut som noen ikke fikk kjekzene sine.
Kjeksene?
Nei!
Ikke slå ham.
Den Snakkeren løp etter Dale!
Slipp meg, helsikes zombie-jævler!
Sånn ja.
Du kan slippe henne nå.
Det går bra.
Hvor lenge har hun vært død?
Død? Vi trodde bare hun var syk. Hun snakker.
Nei, hun er død. Det er disse to også.
De er Snakkere.
Snakkere?
Siden Det svarte regnet, så dør og forvandles ikke folk som før.
Kroppene deres dør, men sjelene forblir bevisste.
De døde vandrer ikke bare.
De snakker også.
Er det din kone og datter der inne?
Før Det svarte regnet
ble ting ille.
Min datter Claudette ble...
Hun ble syk.
Og min kone Sarah maktet ikke å se henne lide.
Det jeg ikke visste var hvor mye Sarah også led.
En dag,
mens jeg lette etter medisin,
satte Sarah min datter i bilen,
kjørte den inn på låven,
og lot motoren gå.
Det var der jeg fant dem da jeg kom hjem den dagen.
Hvorfor...
...er de fremdeles der inne?
Hvorfor har du ikke vist dem nåde?
Kanskje jeg ville finne en kur.
De var så vakre og bevisste, jeg kunne ikke.
Jeg kan ikke.
La meg gjøre dette for deg.
La meg gjøre det for dem.
Ikke vær redd. Det er nok til alle.
Dere vil nok ikke spise det med mindre dere er døde.
Hva er i den?
Z-kjeks? Ingen vet helt sikkert.
Og ingen vil vite det.
Det ryktes at den inneholder biter av hjerne.
Det holder Snakkerne fornøyde... menneskelige.
Uten dem, vil de til slutt bli zombier.
Hvordan smaker den, Granny?
Litt metallisk. Trenger litt mer sukker.
Er det deg?
Alle sier det hele tiden.
Jeg forstår hvorfor.
Jeg er George. Dette er min venn, løytnant Dante.
Løytnant? Marinekorpset?
Jeg var det, til jeg døde.
Vi har reist langt for å finne Newmerica.
Si at dette ikke er alt.
Newmerica eksisterer ikke. Ikke ennå, i det minste.
Akkurat nå er Newmerica kun en idé,
et dusin utposter hvor alle prøver å klare seg på egen hånd.
Men de gjør ikke det, og derfor stemmer vi over en grunnlov
for å bli en ny nasjon.
Må man være borger for å stemme?
Alle kan bli borgere.
Man trenger ikke engang være i live.
Høres ut som en flott avtale. Hvor melder jeg meg inn?
Rett oppi veien er den største utposten, Altura.
De er gode venner av meg.
Jeg tar deg med opp dit, så får vi deg skrevet inn.
Vil noen andre bli en del av noe stort?
Ja. Så klart.
Kan jeg stemme selv om jeg er død?
Alle er velkomne.
Samlet lever vi. Delt forvandler vi oss.
Du er kvinnen på plakaten.
Kom. Jeg skal vise dere veien.
Hør her, Bob. Jeg vil takke deg for hjelpen.
Jeg tror jeg klarer meg herfra.
Tekst: Eva Mari Southwood